Miss Pettigrew, jag varnades för er envishet och näsvishet.
Jag borde vetat bättre när det sas att ni var en sista utväg.
Men att ni var så olämplig.
- Ni är avskedad. - Ge mig en sista chans.
Farväl, Miss Pettigrew.
Jag har en veckolön innestående.
Textad av: WhoKnow www.Undertexter.se
- Jag är förskräckligt ledsen! - Nej, mina tillhörigheter!
Låt mig hjälpa er. De skickar mig i fängelse igen.
- Ingenting allvarligt. Jag menar... - Nej!
Era tillhörigheter! Jag är ledsen!
Gerry? - Edythe, sluta kladda på honom!
Vi tar en egen taxi, tack.
Det där är oanständigt!
Vi går härifrån, Gerry.
Jane Washburn, fem år gammal. Borttappad i parken.
- Hon behövde vara för sig själv... - I sex timmar? Och pojkarna Randle?
Brottade ned pensionerade överste Johnson och skrek "Nazi-krigshetsare"-
- för att: "Miss Pettigrew trodde att han var en tysk spion."
- Ett litet skämt. - Ambulans och polis tillkallade.
Och nu Brummegans? Miss Pettigrew, det är osäkra tider.
Vi kan ha kriget här i morgon. Tror ni att det är lätt att få ett arbete?
Absolut inte, Miss Holt. Men Mrs Brummegan var...
Ja, lite för förtjust i sherry. Hon var besvärlig.
Nej, hon tyckte ni var besvärlig. Och det är återkommande.
Miss Holt? Hushållet Lafosse ringde igår igen. De söker ännu.
- En person kan förändras. - Det har ni inte visat.
- Hon kan sluta dricka. - Vi anpassar oss till våra klienter.
- Jag försöker. Ge mig en till chans. - Ni har redan fått det. Tre gånger.
- Vi har inget passande. Adjö. - Ska jag komma igen i morgon?
Situationen är säkert densamma. Kom bara om ni behöver motionen.
Miss Holt, jag bönfaller er.
Miss Darlington slutar väl hos Carole Lombard i veckan?
- Hon skulle passa bra för Lafosse. - Ett utmärkt val.
- Jag sa adjö, Miss Pettigrew. - Adjö.
- Jag kommer från Miss Holts Agentur. - Hur mycket är klockan?
- Den är fem minuter över tio. - Tio?
- På morgonen? - Jag tror det.
Herregud!
- Herregud, så här ser ut! - Jag trodde att ni väntade mig.
- Miss Holts Agentur? - Absolut, ni behövs verkligen.
Tillåt mig.
- Snyggt! Tiden? - Sex minuter över tio.
- Kan jag göra något mer? - Bara om du får upp Phil omedelbart.
Jag kan hantera stygga trötta pojkar.
- Phil! Dags att vakna, älskling! - Tillåt mig. Jag får upp pojken.
- Verkligen? Du är en ängel. - Man måste bara vara bestämd.
- De måste veta vem som bestämmer. - Första dörren däruppe.
Philip?
Upp och hoppa, Philip!
Som jag sa till din mor så tar jag inget strunt.
Din stygging, ställ dig upp!
På sätt och vis står jag redan, som ni säkert ser.
Kära nån då!
Ursäkta, Mrs Lafosse, får jag prata med er?
Milda himmel! Svara, om det är Nick...så säg att jag är död.
God morgon, det är Miss Holt från Holts Agentur.
Jag ringer för att säga att jag skickat en av våra bästa till er nu.
- Hallå? - Det behövs inte.
Tyvärr har Mrs Lafosse dött.
Adjö.
Jag kan inte med kök.
- Någon tur med Phil? - Tyvärr, Mrs Lafosse...
Delysia, jag överraskade honom.
- Jag kan ha skadat hans anständighet. - Nej, Phil har ingen anständighet.
Han är mycket...större än jag trodde.
Så ni märkte det. Visst är han?
Hallå? Älskling!
Verkligen?
Du med.
Nick är på klubben. Han kommer om tio minuter!
- Ytterligare en man? - Självklart! Jisses!
Det här måste vara ett missförstånd. Jag ser problemet nu, jag måste gå.
Gör ni? Ser ni problemet?
- Ja. - Jag visste att jag kan lita på er.
- Ja, det kan ni. - Tack, ni har räddat mitt liv.
- Har jag? - En tvåuddig attack borde göra susen.
Fast ni borde inte nämna Nick.
Eller Michael.
- Är han er son? - Nej, Michael vill gifta sig med mig.
- Ytterligare en man? - Väck inte grannarna. De är bara tre.
Phil klär av sig lite där han vill. Hans far är teaterproducent...
Phil sätter upp sin första show på Ambassador. Jag har huvudrollen.
Jag bör åtminstone ha den nu.
- Hej. Jag misstog er för någon annan. - Det är en lättnad.
Väldans trevligt, men vem tusan är ni? - Vem är hon, min skönhet?
Hon är...
- Vet du, jag vet faktiskt inte. - Pettigrew. Guinevere Pettigrew.
- Guinevere? - Ja, men vem är hon?
Vad i all världen gör hon i sovrummet när du uppenbart är naken-
- ...bakom din tjusiga morgonrock? - Vi har...ett möte.
Viktigt möte om... Om två minuter.
Vad kan vara viktigare än ännu en timme till sängs med unga Philip?
Du ursäktar oss väl, Guinevere? Jag är nybörjare och det är roligt.
Och jag har inte ätit lunch. - Kom till sängs igen, min sköna.
- Jag skulle vilja, men jag kan inte. - Jo, det ska vara bra mot baksmälla.
Edythes visning börjar snart, och borde du inte göra dig klar?
- Vem ska du luncha med? - Charlotte Warren.
Kaninen? Har hon slut på morötter?
- Du lovade ju mig huvudrollen? - Den är din.
Jag måste bara få det godkänt av pappa, det är han som har pengarna.
Han vill att jag ska träffa henne. Hon har tydligen en underbar röst.
- Om man gillar larmsignaler. - Visa mig varför du ska ha rollen.
Charlotte Warren, skådespelerskan?
- Jag råkade se henne i går kväll. - Med vem?
En man? - Producent? Sliskig? Otäckt hakparti?
Jag visste det! Danny jävla Greenwood på pricken!
- Det ska vi bli två om! - Charlotte kan inte vara Hortensia!
Inte med den näsan!
- Kavajen? - Bakom dig.
- Ett ägg innan jag går. - Tyvärr, vi har slut på ägg.
Är du säker? Bacon då? Korv eller rökt kolja?
Rostat bröd! Jag såg bagarens leverans.
Tillåt mig.
- Guinevere, du måste få ut honom. - Rostat bröd tar bara två minuter.
Det inte är min sak, men kan du inte bara låta bli att öppna för Nick?
Det går inte. Det är hans lägenhet.
Jisses, han är tidig!
- Rostat bröd! - Underbart.
Kan man kanske få lite te?
Sötnos, Danny Greenwood strör blommor runt Charlotte just nu.
Tror du det?
- Producenter verkar agera så. - Ja, visst verkar de.
- Inte för att du bryr dig om henne. - Nej, du är den jag vill ha.
Och då menar jag inte bara på scenen.
- Vad? - Städa upp lite.
- Jag måste säga något viktigt. - Just... Just nu?
- Delysia... - Ja, min sötnos?
Jag älskar dig.
Du och jag. Vad säger du, flickan min?
Släpp inte in några kaniner på din bakgård.
Delysia?
- Hissen är upptagen? - Ja, jag tror det.
Delysia? Är det du?
Han såg nattklänningen.
Jag tror ändå vi klarade det. Ni är ett riktigt geni, Guinevere!
Miss Lafosse, det har varit spännande och annorlunda att träffa er-
-fast jag kan inte låta bli att känna av en smula moraliskt tvivel.
Så nu när krisen är avklarad så måste jag ge mig av.
Ni kan inte gå nu! Krisen pågår. Miss Pettigrew...
Jag klarar mig inte själv. Jag ber er. Det är Nick.
Jag måste räddas.
Har ni hypnotiserats av en orm? Det är vad de gör med små djur.
Ormen fixerar ögonen tills ingen vilja återstår. De kan inte rymma.
Det vill stanna även om de dör. Jag är det lilla djuret.
Och Nick Calderelli är den ormen.
Jag kan bara inte motstå honom. Och han är inte bra för mig. Så...
När jag vacklar behövs din styrka.
Snälla...
Ni ger mig inget val. Ni är uppenbart i fara.
- Men ni måste vara den starka. - Ja, jag måste det.
Tiden har kommit. Med er vid min sida känner jag mig stark-
-självsäker och bestämd. Visst är päls mot huden sensuellt?
Miss Lafosse, ni vacklar redan. "Stark, självsäker och bestämd."
Jag vet, jag kan inte hjälpa det. Men jag måste.
- Nick! - Det känns som jag bestigit Everest.
Älskling.
- Det är du! - Det var inte du i hissen?
- Du menar elevatorn? - Ja, precis...
- Jag visste inte att du hade besök. - Jag är så ensam när du är borta.
- Det här är... - Guinevere Pettigrew.
Angenämt, Miss Pettigrew. Är ni en väninna?
Jag är Miss Lafosses guvernant... - Personliga sekreterare.
Verkligen? Och kamouflaget?
- Ursäkta? Åh, jag har inte... - D och jag har inte setts på länge.
Vi har mycket att ta igen... Så om ni ursäktar.
Självfallet. Adjö.
Men, jag ska på en modevisning.
Modevisning? Så tusan heller! Vem behöver kläder?
Tusan eller inte, hon har accepterat.
Ställ in det... Stäng dörren bakom er,
Vi kan säkert ordna något senare. Miss Lafosse kan boka in er på onsdag.
- Nej, min bokade tid är nu. - Nick, jag har faktiskt inte tid nu.
Du har inte...
- Du har inte haft andra gäster? - Nej, det är bara vi flickor.
Jag tyckte mig se Phil Goldmans bil utanför.
- Känner vi honom? - Andy Goldmans idiot till son.
Han slösar bort sin fars miljoner på någon fånig musikal.
- "Strö på med trams." - Peppar... Har jag hört.
När började ni flickor röka cigarr?
Vill jag röka cigarr så gör jag det. Åt helvete med er åsikt.
Är de era?
Det kan du ge dig på, snubben.
Och du trodde att jag... Du av alla människor. Hur kunde du?
Jag är djupt sårad.
Älskling, förlåt mig. Det har varit en lång natt.
- Jag är ledsen. - Det hjälper inte.
Okej! Jag förlåter dig.
Förlåt? Modevisningen, just det.
- Som straff får du vänta. - Kastar du ut mig från min lägenhet?
Jag är ledsen, älskling.
Vi ses i kväll, på klubben. - Miss Pettigrew.
- Farväl. - Bokningen gäller för i kväll.
Du var fullkomligt lysande!
- Är allt väl? - Jag har aldrig svurit förr.
- Inte ens i mina tankar. - Jag hörde inga svordomar.
- Jag sa "tusan" och "helvete". - Det är inte att svära.
- Det var fula ord för åratals sen. - Desperation. Det var vad det var.
Då kan livet göra om dig.
Jag blev en rökande, svärande medbrottsling i syndens näste.
Nej? Verkligen?
Du menar här? Men det var jag som var desperat.
Tänk vad som hade hänt utan dig.
Jag ryser av tanken på vad som sker här. Moral betyder mycket för mig.
Jag är prästdotter.
- Stackare. - Nej, jag fick en god uppfostran.
Men förmodligen lite skyddad.
Det är inte alltid så här.
Ibland är det inte så här.
Okej, det är alltid så här. Gå inte. Det är mitt livs viktigaste dag.
- Jag ringer och dubblar din lön. - Tack, men det behövs inte!
Jag vet inte ens vad en sekreterare ska göra. Jag skaffade dig bara för...
...att Charlotte "Kaninen" Warren har en sekreterare.
- Nu inser jag att du är fantastisk. - Det var vänligt sagt.
Phil och Nick borta. Och cigarren... Det var kvicktänkt.
Jag är glad att jag kunde hjälpa till.
Miss Pettigrew, jag älskar dig.
Kom nu!
Varför bär du inte något annat? Det är väl ingen som dött?
Eller fick Carole dig att bära säcken för att hon skulle se ännu bättre ut?
- Carole? - Jag skojar inte.
- Av med mörkläggningsgardinen. - Jag äger inga andra kläder.
Du skojar?
- Skor? - Tyvärr inte.
- Då köper vi nya! - Jag har ingen möjlighet.
- Pank? Inga pengar alls? - Inga alls.
Ni sekreterare kan verkligen slösa. Var det Roulette, eller Blackjack?
- Det spelar ingen roll, jag betalar. - Nej, jag kan inte...
Jag går inte ut med Oliver Twists mamma. Efter visningen shoppar vi.
"Gas dödar tyst" "Ha alltid gasmasken med."
- Det är skrämmande. - Ja, se på ärmarna. Man ryser.
- Men färgen är fin. - Ja, den är väldigt trevlig.
- Fryser du? - Kanske en aning.
- Jag kan inte. - Du måste. Det är av tacksamhet.
Den är vacker.
Guinevere! Söla inte, vi är sena.
Idag berättar Phil vem som spelar huvudrollen i "Strö på med peppar."
Med nya underkläder är det klart. "Delysia Lafosse toppar listorna!"
- Ska det bli en West End show? - En succé, och jag blir stjärna.
- Jag trodde du var sångerska? - En röst gör dig inte berömd.
- Först West End - sedan Hollywood. - Har du gjort mycket sånt här?
- Såg du "Every Day's a Holiday"? - Mae West!
- Så du såg den? - Ja! Vilken roll spelade du?
Jag var med i restaurangscenen. Jag drack margherita bakom palmen.
Jag tror att scenen klipptes bort här. Lite för avancerat för engelsmännen.
Och "En fästmö för mycket", Errol Flynn och... - Olivia de Havilland.
- Har du sett den också? - Den är underbar, vem var du?
Jag var "för mycket". Nu är vi framme. Skynda på.
Guinevere. Kom, var inte blyg.
- Hon är naken! - Hon är mer tillknäppt än en mussla.
Säsongens måste för den fylliga är Slimlastic korsett och bysthållare...
- Om du vill krossa lungorna. - Jag känner igen henne.
Edythe? Hon äger Londons bästa salong. Med det senaste modet och skvallret.
Ännu en slankframkallande produkt är denna unika gördel-
-med stöd framifrån, bakåt och med alltigenom rostfria spiraler.
Rostfritt stål? Ni förbereder er verkligen för krig.
Guinevere?
- Det är en man, i rummet. - Åh, det är bara Joe.
Han designar underkläder. Men inte såna här gående skyddsrum.
Vackra saker.
Få män uppskattar kvinnofiguren som Joe. Oavsett vad du bär-
-så ser han den rätta kvinnan under.
Nu kommer hans kollektion.
Nu det nya för säsongen från Mimi, designat av Joe Blomfield.
Han har en träff med Edythe. Magasinen kallar henne stormig.
Hon är en raring, men lite svår.
Vintern blir kall för Mimis anhängare. Och med det praktiska silket-
-kommer ni behöva extra tvätthjälp. Förutsatt att ni har råd efter-
-att ha betalat för lull-lullet.
Kära nån. De har nog grälat igen.
Och ni bör börja banta direkt för här finns inget som helst förlåtande-
-för eventuella naturliga skavanker.
Ursäkta mig ett ögonblick?
Tack, mina damer.
- Joe. - Margery!
Vad kan du göra för ett "forntida monument"?
Apropå forntida monument. Visste ni att antikens statyer målades en gång?
- Nej, det kan jag inte påstå. - Ljusa, grälla färger. Förfärligt.
Är de inte bättre som de är, draperade i något enkelt men vackert?
Joe Blomfield, ingen smickrar som du.
Eller så säger jag att du hör hemma på ett museum.
Man ändrar inte ett mästerverk. Man låter det vara, det är mitt råd.
Scarfen passar er perfekt.
Tack, det var en present.
Jag tror att det är det vackraste jag någonsin burit.
Nu har smickraren mött sin överman.
Det är en av mina modeller för fjolårets Mimi Couture.
- Kära nån... - Ni visste inte det?
Det om något är en komplimang.
- Joe Blomfield. - Guinevere Pettigrew.
Inget att oroa sig för.
Jag kunde inte svara i telefonen. Jag var i badrummet.
Så Joe sa upp förlovningen. på grund av ett dumt missförstånd.
- Edythe, Miss Pettigrew. - Edythe Dubarry.
- Hon är min personliga sekreterare. - Verkligen? Så spännande.
Jag vet, hon förlorade sina kläder på spel, men hon är bäst i London.
Hon blev fri från Carole Lombard efter att hon filmat "Få äro utvalda".
- Jag har hört att det är en bra film. - Har vi inte setts förr?
- Jag tror inte det. - Jag glömmer aldrig ett ansikte.
Du borde inte bära smutsbrunt. Det är inte din färg.
Begravningslooken? Vi är på väg till din affär för att fixa det precis nu.
- Min salong står till ert förfogande. - Följ med!
Vi snitsar till Guinevere, du berättar om Joe och jag berättar om min morgon.
Benstrukturen finns där. Varför inte?
Beatrice, ställ in mina möten. Jag har blivit förhindrad.
Kom då!
- Vad ska hon göra? - Vi ska fixa till dig!
Fick hon Nick att lämna sin egen lägenhet? Och han tillät det?
Den kvinnan kan göra vad som helst.
Nej, den är för rosa, för passé.
- Kommer hon till partyt? - Ja, hon ska greja min huvudroll.
Nej, inte rött med det håret.
- Jag trodde rollen redan var din. - Jag med, jag spelade mina kort väl.
- Men Phil skulle luncha med kaninen. - Charlotte Warren? Kära nån...
- Förstår du varför jag behöver henne? - Ja, verkligen.
- Jag undrar... - Ja?
Ingenting...
Den där!
Miss Lafosse?
Tack, det var vänligt.
Guinevere, jag tror att vi är klara.
Så det var allt, Edythe? Tåget var försenat? Ingen Gerry?
Du är lika usel som Joe. Gerry och jag har gjort slut.
Tabitha och jag sprang in i honom på kapplöpningarna. Vad säger man?
Vi tog sista tåget till Victoria. Min frukthatt blev uppmärksammad.
Joe kan kontrollera det med stationen. Jag tog en taxi hem, ensam.
Det är skrattretande. Ett sent tåg och ett inställt bröllop.
Män är så misstroende. Undrar varför?
Är du okej?
Förlåt, jag kom just ihåg någonting.
- Är allting bra, Guinevere? - Ja, jag kommer strax.
- Är detta jag? - Ja, som du är tänkt att se ut.
- Guinevere, självbehärskning! - Självklart...
- Det var nära. -Jag sätter upp det på Nicks konto.
Jag kommer snart.
Vilken förvandling.
Jag har förmodligen aldrig känt mig förtjänad av det.
En personlig sekreterare som du? Carole Lombards sekreterare dessutom.
Eyeliner.
Eftersom du är så bra med män så kanske du kan prata med Joe?
Släta över det här missförståndet. Vi ska gifta oss, eller skulle.
- Det skulle betyda mycket för mig. - Jag kan tyvärr inte göra det.
Verkligen?
Du och jag har inte det som alla Delysior i världen har.
Vi får arbeta för att få det vi vill. Du förstår säkert vad jag menar?
- Delysia misstycker säkert inte. - Nu får Nick några gråa hår till.
- Du ser strålande ut. - Guinevere fixar mina problem.
Utmärkt, om nån kan få Joe att återfå förnuftet så är det Guinevere.
Okej. Kom.
- Lyssna. - Nick?
- Fingrar som bananer. - Philip?
Charlotte Warren? Tillåt mig.
- Tjuv, inbrottstjuv! - En ny reaktion på mitt spelande.
Jag såg dig vid fängelset...
Åh, det är ni! Jag är förskräckligt ledsen.
Michael!
Så trevligt. Hur kom du in?
Man lär sig lite tricks i fängelset. Att ta sig in där man vill är ett.
Så... Vad har du att säga till ditt försvar?
Jag måste ha förväxlat dag, eller var det plats? Jag är ledsen.
Kan du nånsin förlåta mig?
Vad säger du nu?
En del av mig säger att du åker ut genom fönstret om du gör om det.
En annan del säger att... jag förtjänar det. Helt och hållet.
Lek inte med mig. Inte nu, Delysia.
- Vad menar du? - Du har lurat mig för sista gången.
Säg inte så, Michael. Du får göra vad du vill med mig.
Skaka om mig igen... Eller det är nog inte säkert så nära fönstret.
Eller kanske...
Kanske du kan kyssa mig?
Glöm det.
Jag är galen i dig. Du vet det. Men jag har också en gräns.
Inga fler lekar, inga fler lögner.
Ingen Phil, ingen Nick. Bara jag, annars är det slut.
Jag kommer aldrig att träffa dig mer.
Se här? Två biljetter till Queen Mary. Hon avseglar till New York i morgon.
Jag spelar i cocktailbaren med en ännu oannonserad sångare.
Tror du mig nu.
Hur blir det med vår kabaré? Vi två är bäst i London.
Då får vi bli bäst i New York.
Eller inte.
- Finns det en anständig drink här? - Ja, vad önskas?
Jag borde erbjuda er en drink. Sen gårdagen står jag i skuld till er.
- Hur vill ni ha er whiskey? - Han verkar lite upprörd.
- Ja, det har nog med mig att göra. - Verkligen?
Istång? - I lådan, och is i frysen.
Jag ska använda tången för mord.
Ser du? Han tar kärlek på sånt allvar.
- Är det ett problem? - Självklart.
- Michael Pardew. - Pettigrew. Guinevere Pettigrew.
Det var på tiden att vi presenterades.
Det är ett problem när flickan inte dyker upp till frieriet.
Kan du vara tyst, tack. Jag hade en privatbåt på Themsen-
-...jordgubbar, Dom Pérignon. Allt. - Jordgubbar. Och du kom inte?
- Jag var rädd. - Hur tror du en fattig pianist-
-känner det när han ska fria till världens vackraste flicka?
- Vågar jag fråga vad som hände? - Jag öppnade till slut champagnen.
Ett glas räckte inte så jag fortsatte.
Sen blev jag lite förvirrad när vi flöt förbi Tower of London.
Min ring var inte god nog för henne.
Om en grabb behöver en diamant, var letar han om inte i Tower of London.
Resten är lite suddigt, men tydligen blev det lite tumult med vakterna.
- Nej! - Trettio dagar på bröd och vatten.
Men vet ni vad? Fängelse ger en tid att tänka.
Jag vill gifta mig med dig.
Och det krävs bara ett ord till svar.
Tycker ni inte att en så omtumlande situation kräver lite eftertanke?
Förhalningstaktik.
Är jag inte rik nog för henne? Jag vet att jag inte har mycket.
- Jag kan inte muta henne så här. - Och vem betalar dig när du spelar?
- Ger du tillbaka pengarna till Nick? - Nej! Men det smärtar att ta dem.
Det måste förändras, Delysia. Pengar eller kärlek? Det är min fråga.
Du och jag ihop, vi kan få världen på fall.
Ja eller nej, Delysia?
Ni är en ovanligt övertygande man, Mr Pardew.
Men en dam borde väl ges en stund att tänka över ett så viktigt beslut?
- En stund? Hon har haft ett helt år. - Ni sa att ni stod i skuld till mig.
Tusan, det gjorde jag.
Okej, vi gör så här. Jag spelar för dig i dag, Delysia...
Och under resten av ditt liv om du äktar mig. Annars aldrig mer.
Vi ses senare, Miss Pettigrew.
I min egenskap av pianist.
Vad dig anbelangar... Det är nu eller aldrig.
- Han är... - Omöjlig.
Magnifik.
Gift dig med honom då.
Guinevere? Säg sanningen. Det är väl en riktig knipa?
Inget som inte kan lösas med vanligt sunt förnuft.
Men titta på insatserna. Nick kan erbjuda lyx och ett bra jobb.
Och Phil ger mig en huvudroll och chansen att bli stjärna.
Och Michael?
Michael...är den bästa vän jag haft.
Är det allt han är?
Han är passionerad också.
Jag vet vad du tänker.
Michael är den rätta.
Men allt annat då? Vem säger att jag vill gifta mig nu?
Allt sker inte när man vill.
Ibland måste man ta ett beslut om man inte vill mista något.
Nej... Jag accepterar det inte.
Det här "allt eller inget".
- Det är för mycket. - Han älskar dig. Gör de andra det?
Guinevere?
Har du aldrig behövt välja?
Nej, det kan jag inte påstå.
Du är vacker, Delysia.
Tja, jag har en hyfsad figur.
Har du aldrig varit kär, Guinevere?
- En gång. - Var det "allt eller inget"?
- Ja. - Från honom eller från dig?
- Från oss både. - Verkligen? Berätta.
Nej. Det var länge sedan.
Du blir förkyld. Ta på den här.
Tillåt mig.
- Ursäkta mig, frun. - Ursäkta mig.
Ursäkta mig?
Ta det till köket. Och säg till John att göra klart.
- Partyt börjar snart, så sätt fart. - Party? Ska det bli ett party?
Miss Lafosse? Ett sällskap därnere tror att det ska vara ett party här.
- Ja. - I dag?
Ja, sa jag inte det? Så tokigt av mig.
Kommer det många gäster?
Ja, Guinevere. Det är nu det gäller.
- Gäller? - Phil ska annonsera huvudrollen.
Vad tror du? Kommer jag att få rollen?
Ja.
Du ser ut som om du aldrig varit på ett party förr.
- Tack, men jag dricker inte. - Det är en cocktail, inte en drink.
Lycka till, älsklingar. - Joe är den gamla därborta.
Svinga ditt trollspö.
Hur vågar han. Dags att få kaninen att springa.
Är det så klokt?
- Phil, älskling. - Delysia, sötnos.
Det här är Charlotte Warren. Känner ni varandra?
- Ett nöje. - Trevligt att ses igen.
- Phil och jag åt lunch idag. - Han var säkert hungrig efter natten.
- Ni kanske borde sätta er i säkerhet? - Jag tror att ni har rätt.
På med hjälmen.
- Ledsen, jag är Phil Goldman. - Vi har träffats. Ni var naken då.
Guinevere? Är det verkligen du? Du ser fantastisk ut.
- Charlotte, jag hyser inget agg. - Så nobelt av dig.
- En får bytet, den andra biljetter. - Och så klokt.
- Jag hoppas jag kan bli sån. - Klokhet kräver mer än ålder, tyvärr.
Rollen som den lytta mamman är ledig. Du blir förtjusande med käpp.
Och jag ska inte glömma biljetterna. Behöver du två, tre, fyra...
Så tokigt av mig, jag har glömt hur många pojkvänner du har.
Philip, hur går det med rollen?
Mellan oss två, Charlotte har en högst förtjusande sångröst-
-och pappa är mer än förtjust.
- Så Miss Warren får rollen? - Delysia kommer att bli förgrymmad.
Bara en fråga.
Har Charlotte samma känslor för dig som Delysia?
Nej, verkligen inte.
Tror du att hon menade allvar? Vi känner båda till skådespelerskor.
Det slog mig att hon skulle kunna agerat enbart för att säkra rollen?
Jag är säker på att Miss Lafosse tycker att ni är den mest...
Otvivelaktigt, den viktigaste här.
- Kära ni, tror ni verkligen det, - Ja.
- Ni har öppnat mina ögon. - Jag är glad att jag kunde hjälpa.
Ni har just gjort mig överlycklig.
- Ni verkar ha gjort intryck på honom. - Ja, det verkar onekligen så.
Joe Blomfield.
- Det är ett stort nöje. - Har vi mötts förr? Ni verkar bekant.
Jag tror inte det, men jag är förtjusad att ha mött er.
- Jag har mött er fästmö. - Edythe? Vi är inte ihop längre.
Det är inget bestående hoppas jag?
- Det vore fel att prata om det. - Självklart.
Visst är de här fantastiska?
- Tillåt mig? - Varför inte.
- Framsteg? - Tyvärr inte. Det går nog inte.
Förvandlingar fungerar båda vägarna.
Jag kan få dig tillbaka till gatan.
Som sagt, jag glömmer inte... Victoria Station.
Och jag minns vem ni delade taxi med.
Jo, det har du. Vill du jobba för Delysia så har du glömt.
Vi behöver alla saker i livet. Jag behöver Joe för hans...
Han har kontakter. Och du behöver...
Du behöver väl hålla dig från gatan?
Jag såg att Edythe berättat allt.
Om det inte vore indiskret skulle jag avslöja att Edythe är...
Miss Lafosse skulle säga, galen i er.
För att vara indiskret tillbaka så är hon galen i min ställning inom mode.
En sårad kvinna är farlig.
- Ett skadat hjärta säger hårda ord. - Jag undrar om Edythe har ett.
En hjärtlös kvinna skulle inte gråta.
Edythe? Gråta?
Ni människor!
Med era gröna drinkar, era partyn och era undanflykter.
Ni leker med kärleken.
Ena minuten är det hon, i nästa minut någon annan... Jag leker inte.
Kärleken är ingen lek.
- Du har gjort det igen. - Jag kan inte göra det.
Joe frågade mig om han gjort rätt. Vad du än sa så fungerade det.
- Du är extraordinär. - Nej, helt vanlig.
Delysia, talade Guinevere sanning?
- Om hon sa det så är det sant. - Så jag kan berätta om oss två?
- Tills döden skiljer oss åt? - Vad?
Berätta när du offentliggör vilken som får rollen.
Vilken tid passar bättre än nu?
Du har rätt, vi gör det nu! Kom min sköna!
Jag förmodar att det är nödvändigt.
Du ville bara ha rollen. Han hade redan valt kaninen.
Nej, Delysia, du kan inte göra så här.
Jag måste.
Mina damer och herrar!
Som ni kanske vet så sätter jag upp "Ströa på med peppar" på Ambassador.
Har jag nämnt det?
Det är mitt nöje att meddela att jag idag rollbesatt huvudrollen.
Hon är inte bara Hortensia i pjäsen...
Hon är även min egen Hortensia, om ni förstår vad jag menar.
Mina damer och herrar: Er Hortensia och min Hortensia...
Delysia Lafosse!
Så...låt oss dansa!
Michael?
- Tillåter ni? - Varsågod.
- De minns inte det senaste kriget. - Nej, det gör de inte.
Delysias namn i neon på Ambassador. Vad tycks om det?
Det är vad Delysia alltid önskat.
Joe, min kära... Jag kan inte förlåta mig själv om gårdagen-
-skulle förstöra något så viktigt som vårt förhållande.
Kan du inte följa mig hem så att jag får förklara?
Självfallet, min kära.
Det var trevligt att råkas.
Såg du planen? Var de inte magnifika?
- Madame? - Inte nu, tack.
Vad vet man? Det är min sista kväll som klubbsångerska.
Jag ska bli stjärna.
- Ska du inte gratulera mig? - Jag har gjort dig en otjänst.
Du gjorde det jag bad dig om.
Det kan så vara, men det är oärligt mot oss båda.
Du har förlorat en man som älskade dig för den du är.
Vem är du att säga vad som är bäst för mig?
- Jag är ingen. - Men tydligen en expert på kärlek.
Nej...
Jag har ingen. Jag är expert på avsaknad av kärlek.
Och det är ett öde jag innerligt gärna räddar dig från.
- Guinevere. - Jag betackar mig för medlidsamhet.
- Vart ska ni, mina damer? - Scarlet Peacock, tack.
- Vet du vad jag heter, Guinevere? - Jag trodde det var Delysia Lafosse.
Sarah Grubb.
Jag är från Pittsburgh.
Min far är stålarbetare.
Ingen vet det förutom Michael. Han dömer mig inte.
- Nej, det skulle han aldrig göra. - Men du gör det?
- Det gör jag definitivt inte. - Det är bara som du tror.
Det här är allt jag äger, Guinevere.
Och två dussin par skor.
Tjusiga lägenheter och modevisningar, men jag har nästan ingenting.
Varje morgon tänker jag att jag får akta mig så jag inte hamnar på gatan-
-utan kläder, mat, jobb... och utan vänner.
Bara gamla enkla Sarah Grubb igen.
- Vet du hur det är? - Ja, det gör jag.
- Du gör det. - I den aspekten år vi lika.
- Nu kommer mascaran att rinna. - Det duger inte.
Då var vi framme.
Hur är det?
Har ni roligt?
Sötnos!
Jag hörde nyheten, älskling. Grattis, så det är dags för dig?
- Är du inte rasande? - Jag, varför? Vi är likadana.
Vi får det vi vill genom att anpassa oss lite.
Jag förstår, D. Det är affärer.
- Nick, jag... - Vi ses hos mig senare.
Hur kan han... Han behandlar mig som om jag vore en vanlig...
- Du tycker väl inte att jag är sån? - Självklart inte.
- Delysia! - Älskling!
Älskling, du ser perfekt ut?
Guinevere, så trevligt. Jag står i tacksamhetsskuld till dig.
Champagne! Det enda som är lika förtjusande som min kära Delysia.
Älskling, drick upp.
- Det är inte inställt längre. - Älskling, så underbart.
Har du hört att de ska gifta sig?
Grattis! När ska det ske?
Vi hade inte tänkt säga nåt, men du vet hur damerna är.
- Ledsen, men jag kunde inte låta bli. - Trevligt att se er igen, madame.
- Tillåt mig att gratulera. - Nu dansar vi!
Åh, slöa på, Joey. Leonard dansar med mig.
- Delysia, Phil, kom. - Självklart!
Eftersom vi inte konverserar så tvingas jag be er om nästa dans.
Jag dansar bara vals.
- Mår ni bra? - Ja, men att ta en kvinnas eskort...
Det gjorde ni inte. Jag tog er.
Jag är säker på att Edythe klarar sig.
Vad hände med den vackra scarfen ni bar på modevisningen?
Vad pratar ni om?
Även om ni genomgått en högst elegant förvandling är er kropp densamma.
- Mr Blomfield. - Liksom era förtjusande ögon.
- Ni borde inte säga så. - Förlåt, det är en yrkesskada.
Jag får tänka på att ni är annorlunda.
- Är jag förskräckligt gammalmodig? - Ja, men det är till er fördel.
- Känner ni er obekväm? - Jag är bekvämare än på hela dagen.
Mina damer och herrar, välkomna till Nick Calderellis Scarlet Peacock.
Låt mig introducera en mycket begåvad kvinnlig vän.
Och hon kan sjunga också.
Det är mitt nöje att ge er...
Delysia Lafosse!
Ni är allt för vänliga.
Hej, Michael. Hur var fängelset?
För att få oss i rätt stämning börjar vi med Hot Shoe Shimmy.
Programmet är ändrat.
"Om jag inte brydde mig."
Om jag inte brydde mig...
...mer än mina ord bär
Om jag inte brydde mig...
...skulle jag känna så här?
Om det inte är kärlek...
...varför ryser jag så?
Vad får mitt huvud att snurra...
...fast mitt hjärta slutat slå?
Om jag inte brydde mig...
...om din varma famn
Skulle mina böner börja och sluta...
...med bara ditt namn?
Skulle jag vara säker på att det är kärlek...
...som drabbat mig?
Skulle allt vara sant...
...om jag inte brydde mig om dig
Om jag inte brydde mig...
...om din varma famn
Skulle mina böner börja och sluta...
...med bara ditt namn?
Skulle jag vara säker på att det är kärlek...
...som drabbat mig?
Skulle allt vara sant...
...om jag inte brydde mig...
...om dig
Tack så mycket...
Verkligen.
Ska vi ta något mera tempofyllt?
Det här är ett skyddsrum!
Stanna, Sir!
- Försätt inte er fru i fara? - Hon vet inte att jag är här.
- Jag är rädd. - Det är säkert bara en övning.
- Men vi kommer väl att gå ut i krig? - Ja, det kommer vi.
Det är därför du inte får slösa bort ditt dyrbara liv.
Lyssna. Jag hade också ambitioner.
Små enkla ambitioner. Äktenskap, barn och ett eget hem.
Han dog i den franska leran. En bra, stabil man.
Ni skulle tycka att han var tråkig.
Men han log alltid när han såg mig och det kunde vi ha byggt ett liv av.
Ditt hjärta vet sanningen, Delysia.
Lita på det, livet är kort.
Michael? Michael?...
Delysia! Herregud, jag... Ingenting på 19 år och sen två på en dag.
Jag är ledsen... Rollen är fortfarande din.
Det behövs inte, Phil. Njut av din Hortensia på alla sätt.
Det är bara en övning...
Ni är på Londons säkraste plats. Huset bjuder på drinkar.
Musik, tack!
Michael?
Michael, vänta!
Delysia, Du har gjort ditt val. Jag hoppas att du blir lycklig.
Michael. Snälla...
Vart är du på väg. Natten är ung. Du ska fortfarande sjunga.
- Nej, Nick, jag tror inte det. - Ingen går från min scen.
Hon sa nej.
- Gör hon som du säger? - Aldrig, men hon vill inte sjunga.
- Kom nu, Delysia. - Nej.
- Jag varnar dig, Calderelli. - Varnar du mig?
Efter dig, Delysia.
Ge honom en smocka på käken!
- Jag är pianist. Jag kan skada mig. - Din patetiska...
- Det är ditt fel. - Står ditt erbjudande öppet?
Upp med dig!
- Var det ett ja eller ett nej? - Vad?
Vill du gifta dig med mig eller inte?
Ja, Gud hjälpe mig... Ja!
UTGÅNG
Jag tror inte jag klarar det igen.
- Förlorade du många? - Bara en, och du?
Nästan alla mina skolkamrater.
- Man försöker glömma. - Om man bara kunde göra det.
Jag distraherade mig med larvigheter. Ungdom, partyn, underkläder.
- Jag tränade på strumpor. - Strumpor?
Herrstrumpor är komplicerade saker ska du veta.
Stickade hälar... En bysthållare är en barnlek i jämförelse.
- Fast de har andra fördelar. - Alla under 20 år antar jag.
Och alla väldigt attraktiva.
Men vet du vad? Jag är färdig med dem.
Jag går tillbaka till herrstrumpor. Du vet vem du är med strumpor.
Ja, verkligen.
Berättade hon om Gerry?
Du gick snabbt vidare.
- Joe? - Hallå, Edythe.
Berättade hon också att hon håller till vid soppköket vid stationen?
En hemlös som maskerat sig till personlig sekreterare.
Farväl, Mr Blomfield.
Nej, det gjorde hon inte.
Varken det eller om Gerry.
Men jag är tacksam för sanningen, för en gångs skull.
Hallå? Delysia?
Miss Lafosse?
Kom, taxin väntar.
Michael, jäkta mig inte!
- Guinevere! Vi har varit så oroliga! - Jag mår bra, tack.
Vi har sökt er över hela London. Du har väl inte spelat hela natten?
Snälla, jag försöker be om ursäkt.
Jag förmodar att ni hört att jag inte är sekreterare. Jag föreställde mig.
Miss Pettigrew, i så fall är ni fantastiskt bra på det.
Guinevere, Sarah Grubb dömer ingen för att ha föreställt sig.
Vi måste ge oss av. Båten väntar inte.
Ska du verkligen åka?
Till New York? Så underbart.
- Guinevere, vad ska du göra? - Oroa dig inte för mig.
Miss Holt har säkert ett jobb till mig redan idag.
Jag ska inte glömma vår dag ihop. Aldrig någonsin.
Inte jag heller.
- Farväl, Guinevere. jag älskar dig. - Ge dig av nu.
Kom och besök oss i New York.
Ursäkta intrånget.
- Jag är glad att du är välbehållen. - Ja, mycket säker.
Har jag rätt om jag antar att ni saknar anställning, Miss Pettigrew?
- Helt korrekt. - Så ni är tillgänglig.
- Söker ni en personlig sekreterare? - Absolut inte.
Jag letar efter er.
- Mig? - Jag har sökt er hela natten.
Förmodligen hela mitt liv.
Om du vill ha mig.
En nickning skulle duga.
Jag har precis blivit Londons lyckligaste man.
- Vilken natt. - Vilken morgon.
- Har du ätit min kära Guinevere? - Jag har inte ätit på mycket länge.
Textad av: WhoKnow www.Undertexter.se
Kan vi få lite musik, tack!